"La apogeul puterii sale, Imperiul Roman era vast, intinzandu-se din deserturile Africii si pana la hotarele Angliei de Nord."
"Mai mult de un sfert din populatia lumii isi ducea viata sub legile Caesar-ilor."
"In iarna anului 180 d.C. campania de 12 ani a Imparatului Marcus Aurelius impotriva triburilor barbare din Germania, se apropia de un deznodamint."
"Doar un singur obstacol mai statea in fata victoriei Romane si a promisiunii de a aduce pacea in intregul Imperiu..."
- Domnule... - Generale...
- Domnule.
- Sint nerabdatori si infometati...
- Inca nimic ? - Nici un semn...
- De cit timp este plecat ? - Aproape doua ore.
- Vor lupta, domnule? - Vom afla in curind.
- Soldat, ti-am ordonat sa muti catapultele inainte ! Sint in afara razei de actiune !
- Raza de actiune este buna...
- Pericolul la adresa cavaleriei... - Este acceptabil. De acord ?
- Raspunsul lor este nu...
Opriti-l ! Mentineti !
- Oamenii ar trebui sa stie cind sint cuceriti...
- Tu ai sti, Quintus ?
- Oare eu as sti ?...
- Putere si onoare ! - Putere si onoare !
- La semnalul meu, dezlantuiti Iadul !...
- Incarcati catapultele !
Infanteria sa se pregateasca pentru inaintare !
Arcasi, pregatiti-va... Arcasi !
Incarca ! Incarca !
Fratres !
Maximus !
- In trei saptamini, eu imi voi stringe recolta.
- Imagineaza-ti-va unde veti fi, si asa va fi...
Mentineti linia ! Stati cu mine !
- Daca va treziti singuri...
calarind pe cimpii inverzite si cu soarele stralucind pe fetele voastre...
nu fiti tematori !...
Pentru ca deja veti fi in Elysium, si deja veti fi morti !
- Fratilor !...
ceea ce facem in viata...
are ecou in eternitate !
Trageti !
Trageti ! Trageti !
- Catapultele sint pregatite, domnule !
- Arcasi, aprindeti !
- Aprindeti ! - Aprindeti !
- Arcasi, pregatiti-va !
Trageti !
Pregatiti-va, oameni !
Mentineti rindurile !
Pregatiti-va ! Trageti !
Trageti ! Trageti !
Reincarcati !
Mentineti rindurile !
Pregatiti-va ! Trageti !
- Stati cu mine !
- "Roma Victor" !
- Chiar crezi ca este pe moarte ?
- Tot este pe moarte, de vreo zece ani...
- Daca n-ar fi cu adevarat pe moarte, nu ne-ar fi chemat.
- Poate ca-i este doar dor de noi...
- Si senatorii ? Nu i-ar fi chemat daca...
- Pace, Commodus...
Dupa doua saptamini de drum, schemele tale constante imi provoaca dureri de cap.
- Si-a luat decizia.
Si o va anunta.
Ma va numi pe mine...
Si primul lucru pe care il voi face...
atunci...
este sa il onorez cu jocuri in cinstea Maiestatii Sale.
- Pentru moment, primul lucru pe care eu il voi face este o baie fierbinte.
- Inaltimea Voastra ?...
- Se pare ca aproape am ajuns, domnule.
- Sire... - Unde este Imparatul?
- Este pe front, Sire. Sint acolo de 19 zile.
- Ranitii inca sint pe drum.
- Calul meu...
- Stapine...
- Un sarut ?...
- Ti-ai dovedit curajul inca o data, Maximus.
Sa speram ca e pentru ultima oara...
- Nu mai este nimeni impotriva cui sa luptam, Sire.
- Intotdeauna mai este cineva impotriva cui sa luptam...
Cum as putea sa-l rasplatesc pe cel mai mare general al Romei ?
- Lasa-ma sa merg acasa...
- Ah, acasa...
- Te onoreaza, Caesare.
- Este pentru tine, Maximus ! Pe tine te onoreaza.
- Am ratat-o !... Am ajuns prea tirziu pentru batalie...
- Ai ajuns prea tirziu pentru intregul razboi...
- Tata, felicitari !
Voi sacrifica o suta de tauri in onoarea triumfului tau !
- Mai bine faci economie la tauri...
onoreaza-l pe Maximus. El a cistigat batalia.
- Generale... - Inaltimea voastra !
- Roma te saluta, si eu te imbratisez ca pe un frate.
A trecut prea mult timp, prietene.
- Inaltime !...
- Aici, Tata... Ia-mi bratul.
- Cred ca a venit timpul ca eu sa plec...
- Si cam atit despre gloria Romei...
- O batalie magnifica !...
- Generale ! - Inca traiesti ?
- Inca traiesc... - Zeii trebuie sa aiba un simt al umorului.
- Zeii trebuie sa te iubeasca. - Valerius...
- Inapoi la cazarma, Generale ? Sau inapoi la Roma ?
- Acasa. Sotia mea, fiul meu, recolta...
- Maximus "fermierul"... Nu-mi pot imagina asa ceva.
- Stii, mizeria se curata mult mai usor decit singele, Quintus.
- Iata-l, aici este... - Inaltime !
- Senatorul Gaius, Senatorul Falco.
Fereste-te de Gaius. Iti va turna o potiune mieroasa in ureche...
si te vei trezi intr-o buna zi si tot ce vei zice este, "Republica!, Republica!"...
- Bine, si de ce nu ? Roma a fost creata ca republica.
- Da, si intr-o republica Senatul detine puterea.
Dar Senatorul Gaius nu este influentat de asa ceva, desigur.
- Tu ce gindesti, Generale ? Imparat sau Senat?
- Un soldat are avantajul de a putea...
sa-si priveasca dusmanul direct in ochi, Senatorule.
- Bine, dar cu o armata in spatele tau, ai putea sa fii extrem de politic...
- Te-am avertizat... Si acum te voi salva. Senatori...
- Maximus...
- Voi avea nevoie de oameni de incredere ca tine.
- Cum as putea sa va fiu de folos, Inaltime ?
- Esti un om care stie ce insemna sa comande.
Tu dai ordinele, ordinele sint executate si batalia este cistigata.
Dar acesti senatori comploteaza si se cearta si lingusesc si inseala.
Maximus, trebuie sa salvam Roma din miinile politicienilor, prietene.
Pot sa contez pe tine atunci cind va fi timpul ?
- Inaltime, atunci cind tatal vostru imi va permite, intentionez sa ma intorc acasa.
- Acasa ?... bine, nimeni nu o merita mai mult ca tine.
Nu deveni prea comfortabil. S-ar putea sa am nevoie de tine in curind...
Lucilla este aici. Stiai ?
Inca nu te-a uitat...
...si acum esti omul cel mai important al momentului...
- Numai de te-ai fi nascut barbat...
si ce Caesar ai fi putut sa fii !
- Tata...
- Ai fi fost puternica...
dar ma intreb, oare ai fi fost si justa ?
- As fi fost exact asa cum m-ai invatat tu sa fiu.
- Cum ti-a fost calatoria ?
- Lunga. Necomfortabila. De ce am venit ?
- Am nevoie de ajutorul tau. Cu fratele tau.
- Desigur.
- Te iubeste. Intotdeauna te-a iubit.
Si...
va avea nevoie de tine acum mai mult ca niciodata.
Dar gata cu politica.
Sa pretindem ca tu esti o fiica iubitoare...
si ca eu sint un tata bun.
- E o idee placuta, nu-i asa ?
- Buna dimineata !
...am nevoie de inca trei cai.
doi!... trei!...
patru!...
unu!... doi!...
- Ati trimis dupa mine, Caesare ?
- Caesare ? - Mai spune-mi odata, Maximus.
De ce sintem noi aici ?
- Pentru gloria Imperiului, Sire.
- Ah, da...
Ah, da, imi amintesc.
Vezi harta aceea, Maximus ?
Aceea e lumea pe care am creat-o.
Timp de 25 de ani...
Am cucerit, am varsat singe, am largit Imperiul.
De cind am devenit Caesar, am avut doar patru ani fara razboi.
Patru ani de pace din 20. Si pentru ce ?...
...Am venit cu sabia. Nimic mai mult.
- Caesare, viata ta...
- Te rog... nu-mi mai spune asa.
Vino. Te rog.
Vino si aseaza-te.
Hai sa vorbim acum...
foarte simplu... ca oameni.
Deci Maximus, vorbeste !...
- Cinci mii din oamenii mei sint acolo afara, in noroiul inghetat.
Trei mii dintre ei sint insingerati si raniti.
Doua mii nu vor pleca niciodata de aici.
Nu voi accepta sa cred ca ei au luptat si au murit pentru nimic !
- Si ce ai prefera sa crezi ?
- Au luptat pentru tine si pentru Roma !
- Si ce este exact Roma ?
- Am vazut foarte mult din restul acestei lumi...
Este brutala si cruda si intunecata. Roma este "Lumina" !
- Dar tu nu ai fost acolo niciodata.
Si nici macar n-ai vazut ce a devenit...
Sint pe moarte, Maximus...
Cind un om isi vede sfirsitul...
ar vrea sa stie ca a existat vreun scop in viata sa.
Oare cum va fi pomenit numele meu in anii care vor urma ?
Voi fi oare cunoscut ca un filosof ?
Ca un razboinic ?
Ca un tiran ?...
Sau oare voi fi Imparatul care i-a redat Romei adevarata sa natura ?
A fost odata un vis care era Roma...
puteai numai sa il soptesti.
Orice altceva mai mult decit o soapta si visul ar fi disparut...
era atit de fragil...
Si-mi este teama ca nu va supravietui iernii.
Maximus...
Hai sa soptim acum...
impreuna, tu si cu mine.
Ai un fiu...
Povesteste-mi despre casa ta.
- Casa mea se afla pe dealurile de deasupra Trujillo-ului. Un loc foarte simplu...
Pietre roz care se incalzesc la soare.
O gradina de bucatarie care miroase a ierburi aromate ziua...
si iasomie seara.
Imediat linga poarta este un plop urias.
Migdali, meri, peri.
Si pamintul, Marcus, negru. Negru ca parul sotiei mele...
Struguri pe pantele din sud, si maslini la nord.
Ponei salbatici se joaca pe linga casa mea. Il necajesc pe fiul meu. Ar vrea si el sa fie unul...
- Iti amintesti de ultima oara cind ai fost acasa ? - Doi ani, 264 de zile si aceasta dimineata.
- Te invidiez, Maximus...
Este o casa buna. Merita sa lupti pentru ea...
Dar mai este inca o datorie...
pe care iti cer s-o indeplinesti inainte, ca sa poti pleca spre casa.
- Ce ai vrea sa fac, Caesare ?
- Vreau sa devii protectorul Romei dupa ce voi muri.
Te voi imputernici intr-un singur scop:
Sa redai puterea inapoi poporului Romei... si sa elimini coruptia care a imbolnavit-o !
Vei accepta aceasta mare onoare pe care ti-o ofer ?
- Din toata inima mea... nu...
- Maximus...
tocmai din acest motiv tu trebuie sa fi acela !
- Desigur un prefect, un senator...
cineva care cunoaste orasul, care ii intelege intrigile politice...
- Dar tu nu ai fost corupt de jocurile politice !
- Si Commodus ? - Commodus nu este un om moral !...
Ai stiut acest lucru inca de cind erai tinar.
Commodus nu poate sa domneasca.
El nu trebuie sa domneasca !
Tu esti fiul pe care ar fi trebuit sa il am...
Commodus imi va accepta hotarirea.
El stie ca tu detii loialitatea armatei.
- Am nevoie de timp, Sire...
- Da. Pina la asfintit, sper ca vei fi de acord...
Acum imbratiseaza-ma ca propriul meu fiu,
si adu-i unui om batrin inca o patura.
- Tatal meu te favorizeaza. - Doamna mea...
- Nu a fost intotdeauna asa. - Multe lucruri se schimba.
- Multe lucruri... Dar nu totul.
Maximus, opreste-te.
Lasa-ma sa-ti vad fata.
- Pari suparat. - Am pierdut multi oameni.
- Ce a vrut tatal meu de la tine ?
- Sa imi ureze de bine inainte sa plec spre casa.
- Minti.
Intotdeauna am putut sa-mi dau seama de asta fiindca niciodata nu te-ai priceput sa minti.
- Nu am reusit niciodata sa fiu atit de talentat ca tine. - Adevarat.
Dar oricum tu n-ai fost niciodata nevoit sa o faci.
Viata este mult mai simpla pentru un soldat.
Sau poate ca ma consideri lipsita de inima ?
- Cred ca ai un adevarat talent pentru a supravietui...
- Maximus, stai !
Este oare chiar atit de oribil sa ma revezi ?
- Nu. Sint obosit dupa batalie.
- Te raneste sa il vezi pe tatal meu atit de fragil...
Commodus se asteapta ca tatal meu ii va anunta succesiunea in citeva zile.
Il vei sluji pe fratele meu asa cum l-ai slujit pe tatal sau ?
- Intotdeauna voi sluji Roma...
- Stii...
Inca te pomenesc in rugaciunile mele.
Oh, da. Inca ma rog...
- M-a intristat cind am aflat de moartea sotului tau. L-am regretat.
- Iti multumesc. - Si am inteles ca ai un fiu.
- Da. Lucius...
Are aproape opt ani.
- Si fiul meu are aproape opt.
Iti multumesc pentru rugaciuni.
"Stramosilor, va cer indrumarea."
"Mama Binecuvintata, vino la mine cu dorinta zeilor pentru viitorul meu."
"Tata Binecuvintat, pazeste-mi sotia si fiul, cu o sabie pregatita."
"Sopteste-le ca traiesc numai pentru a-i tine in brate din nou."
"Stramosilor, va onorez..."
"si voi incerca sa traiesc in demnitatea in care m-ati invatat."
- Cicero.
- Domnule...
- Nu e greu pentru tine sa iti faci datoria ?
- Uneori fac ceea ce vreau sa fac,
restul timpului, fac ceea ce trebuie sa fac...
- Este posibil sa nu mai putem merge acasa, asa curind.
- Esti pregatit sa iti faci datoria fata de Roma ?
- Da, Tata.
- Nu vei fi Imparat !
- Care om mai in virsta, mai intelept imi va lua locul ?
- Puterile mele ii vor fi acordate lui Maximus...
pentru a le pazi...
pina atunci cind Senatul va fi demn sa domneasca din nou.
Roma trebuie sa devina Republica din nou.
- Maximus ?... - Da.
Hotarirea mea te dezamageste ?
- Mi-ai scris odata...
despre cele patru virtuti principale:
Intelepciune, justitie...
putere...
si cumpatare.
Atunci cind am citit lista, am stiut ca nu posed vreuna din ele.
Dar eu am alte virtuti, Tata:
Ambitia.
Asta poate fi o virtute atunci cind ne impinge sa triumfam...
Capacitatea de a descoperi resurse. Curaj.
...Poate ca nu pe campul de lupta, dar...
...oricum exista multe forme de curaj.
Sint devotat familiei mele...
...si tie.
Dar nici una din virtutile mele nu se afla pe lista ta...
Si atunci era ca si cum nu m-ai fi vrut drept fiul tau.
- Commodus !...
Mergi prea departe.
- Am privit la chipurile tuturor zeilor...
pentru a sti sa-ti aduc placere, pentru a te face sa fii mindru de mine.
Un singur cuvint blind...
o singura imbratisare sincera...
prin care m-ai fi tinut strins la pieptul tau...
ar fi fost precum soarele stralucind in inima mea pentru o mie de ani.
Oare ce este din mine ce urasti atit de mult ?
Tot ceea ce am vrut vreodata... a fost sa fiu ca tine, Caesare... Tata!
- Commodus !...
Lipsurile tale ca fiu...
sint pricina esecului meu ca tata !...
Vino...
- Tata !...
As macelari intreaga lume...
numai de m-ai iubi !
- Maximus, Imparatul are nevoie de tine. Este urgent.
- Deplinge-l cu mine, frate. Marele nostru parinte este mort.
- Cum a murit ?
- Medicii spun ca a fost fara durere.
Respiratia i-a incetat in timp ce dormea.
- Tata...
- Imparatul tau iti cere loialitatea, Maximus.
Ia mina mea...
...o ofer o singura data.
- Quintus !...
"Hail, Caesar"...
- Trebuie sa vorbesc cu senatorii ! Am nevoie de sfatul lor.
Trezeste-i pe Gaius si Falco !
- Sabia ! - Sabia !...
- Maximus, fii foarte atent. Ce ai facut nu a fost prudent.
- Prudent ? Imparatul a fost ucis !
- Imparatul a murit din cauze naturale.
- De ce esti inarmat, Quintus ? - Garzi !
- Te rog nu lupta Maximus !
Imi pare rau. Caesar a hotarit...
Calariti pina la rasaritul soarelui...
si executati-l.
- Quintus, priveste-ma. Priveste-ma !
Promite-mi ca vei avea grija de familia mea.
- Familia ta te va intilni in "Viata de dupa Moarte".
- Ingenuncheaza !...
"Tata Binecuvintat, pazeste-mi sotia si fiul."
"Sopteste-le ca traiesc numai pentru a-i tine in brate din nou."
- Cel putin ofera-mi o moarte curata...
...moartea unui soldat.
- Gerul, uneori face ca lama sa inghete in teaca...
- Praetorianule !
"- Iti amintesti de ultima oara cind ai fost acasa ? - Doi ani, 264 de zile si aceasta dimineata."
"Tata Binecuvintat, pazeste-mi sotia si fiul cu o sabie pregatita."
"Sopteste-le ca traiesc numai ca sa ii tin in brate din nou, pentru ca orice altceva este praf si aer."
"Sopteste-le ca traiesc numai ca sa ii tin in brate din nou..."
"pentru ca orice altceva este praf si aer."
Papa! Papa!
"NU MURI !"
"Ii vei intilni din nou !..."
"DAR NU INCA..."
- Nu ! O vor curata. Asteapta si vei vedea.
- Nu muri...
Te vor da hrana leilor. Ei valoreaza mai mult decit noi.
E mai bine acum...
E curat. Vezi ?
- Proximo !
Batrane prieten...
Fiecare zi este o mare zi atunci cind esti aici...
dar azi e ziua ta cea mai norocoasa.
- Girafele alea pe care mi le-ai vindut...
nu vor sa se imperecheze.
Se plimba toata ziua, mincind...
si nu se imperecheaza.
Mi-ai vindut... girafe poponare. Imi vreau banii inapoi.
- Nici o sansa... Ah !...
- Dar iti ofer un pret special, numai pentru tine. - La ce ?
- Ai vazut noua mea marfa ? Vino sa-i vezi...
- Stie sa lupte vreunul dintre ei ? Am un meci in citeva zile.
- Unii sint buni la luptat, altii sint buni la murit.
Ai nevoie de amindoua felurile, cred.
- Ridica-te !
- Ce meserie aveai ?
- Eram vinator.
- L-am cumparat de la o mina de sare in Cartagina.
- Aseaza-te !...
- Insemnul legiunii... Desertor.
- Poate ca da. Dar cui ii pasa ? Asta-i spaniol.
- Voi lua sase... pentru o mie. - O mie ?!
Numidianul de unul singur face cel putin 2.000.
- Sclavii astia sint niste putreziciuni...
- Asta adauga la gust.
Asteapta, asteapta. Asteapta !
Pot sa negociez...
- Iti voi da 2.000...
si patru pentru fiare.
Asta inseamna 5.000 pentru ca-mi esti prieten vechi.
- Haideti odata ! Cit pot sa astept ca sa intru in propria mea casa ?
- Eu sint Proximo !...
Voi fi mai apropiat de voi in zilele urmatoare...
zile care vor fi ultimele din vietile voastre mizerabile...
decit cateaua de mama care v-a adus urlind in aceasta lume.
Nu am cheltuit bani pe voi pentru placerea companiei voastre...
I-am cheltuit ca sa pot profita de pe urma mortii voastre.
Si asa cum mama voastra a fost acolo, la inceputul vostru...
tot asa voi fi si eu acolo, la sfirsitul vostru.
Si atunci cind veti muri, si de murit, veti muri...
trecerea voastra va fi in sunetul a ...
Gladiatori...
Va salut.
- Rosu. - Rosu.
Galben.
- Galben.
Bine.
- Rosu. - Rosu.
- Spaniolule !
- Gata, e destul pentru acum !
Va sosi si timpul lui.
Urmatorul...
- Spaniolule....
De ce nu vrei sa lupti ?
Toti trebuie sa luptam...
Asta este semnul zeilor tai ?
Asta nu ii va enerva ?...
- Zeii te fovorizeaza.
Rosul este culoarea zeilor.
Vei avea nevoie de ajutorul lor astazi...
- Unii dintre voi se gindesc ca nu vor lupta...
iar altii ca nu vor putea lupta.
Toti gindesc asa...
pina cind ajung acolo.
Ascultati !...
"Omoara ! Omoara ! Omoara !"
- Infige asta in trupul altuia...
si ei va vor aplauda si va vor iubi pentru asta.
Iar voi...
s-ar putea sa incepeti sa ii iubiti...
pentru asta.
La urma urmei...
cu totii sintem oameni morti.
Din pacate, nu putem alege cum, dar...
putem decide cum ne vom intilni sfirsitul...
pentru a fi recunoscuti...
drept Barbati.
Pe stinga, luati-va scuturile !
Pe dreapta, luati-va sabiile !
"Omoara ! Omoara ! Omoara !"
Pune-i in perechi... rosu cu galben.
Urmatorul !
Misca-te !
"Cara-te ! Nu ne vei conduce niciodata, Commodus !"
- Intra in Roma ca un erou cuceritor. Dar ce a cucerit ?
- Acorda-i timp, Gracchus. Este inca tinar.
Cred ca se va descurca chiar foarte bine.
- Pentru Roma, sau pentru tine ?
- Mergi la mama ta, Lucius. I-ar place...
- Lucius !...
- Mama !
"Hail, Caesar"...
- Senatori...
- Roma isi saluta noul Imparat...
Supusii tai loiali iti ureaza bine-ai-venit, Inaltime.
- Multumesc, Falco.
Cit despre supusii mei loiali, sper ca nu au costat prea mult...
- Caesare... - Gracchus.
- Toata Roma se bucura de intoarcerea ta, Caesare.
Sint multe probleme care necesita atentia ta.
- Atentie, va rog ! Atentie !
Pentru indrumarea ta, Caesare, Senatul a pregatit o serie de protocoale...
pentru a incepe rezolvarea multor probleme ale orasului...
incepind cu sanitatia in sectorul Grecesc...
pentru a combate molima care deja a aparut acolo.
Asadar, daca Caesar...
- Chiar nu vezi, Gracchus ?
Tocmai asta este problema, intelegi ?
Tatal meu si-a petrecut tot timpul cu studiile...
cartile si filosofia.
Si-a petrecut orele tirzii citind textele de la Senat.
Si in tot acest timp poporul a fost uitat.
- Dar Senatul reprezinta poporul, Sire...
e ales din popor pentru a vorbi pentru popor.
- Am dubii ca sint multi in popor care maninca la fel de bine ca tine, Gracchus...
sau care au amante asa frumoase ca tine, Gaius.
Eu cred ca imi inteleg propriul popor.
- In cazul asta, poate ca Caesar va fi atit de bun incit sa ne invete...
din propria si bogata sa experienta...
- Eu o numesc "iubire".
Eu sint tatal lor, cei din popor sint copiii mei.
Ii voi imbratisa la pieptul meu...
- Ati imbratisat vreodata pe cineva care murea de molima, Sire ?
- Nu... dar daca ma mai intrerupi vreodata...
Te asigur ca tu o vei face.
- Senatorule, fratele meu este foarte obosit.
Lasati-va lista la mine. Caesar va face tot ceea ce Roma solicita.
- Doamna mea, ca intotdeauna...
cea mai usoara atingere a dumneavoastra comanda supunere...
- Cine sint ei sa-mi dea mie lectii ?
- Commodus, Senatul are folosintele sale.
- Ce folosinte ? Tot ce fac ei este sa palavrageasca.
Ar trebui sa fim doar...
tu si cu mine... si Roma.
- Nici macar sa nu te gindesti !
Intotdeauna a existat Senatul.
- Roma s-a schimbat.
Este necesar un Imparat pentru a conduce un imperiu.
- Bineinteles, dar permite-le oamenilor sa aiba...
- Iluziile lor ?
- Traditiile lor.
- Razboiul tatalui meu impotriva barbarilor...
a spus-o chiar el: nu a realizat nimic. Dar oamenii l-au iubit.
- Poporul intotdeauna iubeste victoriile.
- De ce ?
Ei nu au vazut bataliile. Ce le pasa lor de Germania ?
- Le pasa de gloria Romei.
- Gloria Romei...
Bine, dar ce e asta ?
- Este o idee... "Glorie"
Gloria este o viziune.
- Exact. O viziune.
Nu poti sa vezi, Lucilla ?
Eu voi da poporului o viziune a Romei, si ei ma vor iubi pentru asta.
Si vor uita destul de repede despre plicticoasele lectii ale unor oameni batrini si uscati.
Eu voi darui poporului cea mai mareata viziune a vietii lor...
- Vin rosu si alb pentru placerea voastra !
- Jocuri !...
- O suta si cincizeci de zile de jocuri.
- Este mult mai destept decit credeam.
- Inteligent...
Toata Roma ar ride de el...
daca nu le-ar fi frica de praetorienii lui.
- Frica si miracol... o combinatie puternica.
- Chiar crezi ca poporul va fi sedus de asa ceva ?
- Cred ca el stie ce este Roma.
Roma este o gloata proasta.
Creaza magie pentru ei, si ei vor fi prea ocupati pentru altceva.
Lipseste-i de libertate, si ei vor aplauda in continuare.
Inima vie a Romei...
nu este marmura Senatului.
Este nisipul Colosseum-ului.
El le va aduce moarte...
si ei il vor iubi pentru asta.
- Spaniolule ! - Spaniolule !
- Nu va distrati ?!
- Nu va distrati ?!...
- Nu pentru asta sinteti aici ?!...
"Spaniolule ! Spaniolule ! Spaniolule !..."
- Ce vrei ?
O fata ?
Un baiat ?...
- M-ai chemat.
- Da, te-am chemat.
- Esti bun, Spaniolule, dar nu chiar asa de bun.
Ai putea fii magnific...
- Mi se cere sa omor, asa ca eu omor... Asta e suficient.
- Poate ca este suficient in provincie, dar nu si la Roma...
Tinarul Imparat... a aranjat o serie de spectacole...
in memoria tatalui sau... Marcus Aurelius.
Consider ca este amuzant...
din moment ce Marcus Aurelius...
cel intelept, atot-stiutorul Marcus Aurelius...
este chiar cel care le-a interzis.
Asa ca, in sfirsit, dupa cinci ani de mizerie...
in astfel de sate infestate de paduchi...
ne intoarcem acolo unde trebuie sa fim...
La Colosseum !...
Oh, ar trebui sa vezi Colosseum-ul, Spaniolule.
Cincizeci de mii de Romani...
urmarind orice miscare a sabiei tale...
si dorind ca tu sa dai lovitura finala.
Linistea de dinainte de lovitura...
si zgomotul de dupa.
Creste...
creste precum...
precum o furtuna...
ca si cum ai fi chiar tu "Zeul Tunetului".
- Ai fost gladiator ?... - Da, am fost...
- Ti-ai cistigat libertatea ?
- Acum mult timp, Imparatul... mi-a oferit un "rudis".
...Este doar o sabie de lemn... simbolul libertatii tale.
M-a atins pe umar, si am devenit liber.
- L-ai cunoscut pe Marcus Aurelius ?
- Nu am spus ca l-am cunoscut ! Am spus ca m-a atins pe umar, odata.
- M-ai intrebat ce vreau...
Si eu, la fel, vreau sa stau in fata Imparatului...
asa cum ai facut-o si tu.
- Atunci asculta-ma...
Invata de la mine.
Nu am fost cel mai bun pentru ca ucideam rapid.
Am fost cel mai bun pentru ca multimea ma iubea.
Cistiga multimea...
si-ti vei cistiga libertatea.
- Voi cistiga multimea.
Le voi da ceva ce nu au mai vazut pina acum.
- Asadar, Spaniolule, vom merge impreuna la Roma...
si vom avea aventuri singeroase...
si marile curve ne v-or alapta... pina cind v-om ajunge grasi si fericiti.
Si atunci...
cind destui oameni vor fi murit...
poate ca iti vei obtine si tu libertatea.
Uite... Foloseste-o.
- Este pe acolo pe undeva...
tara mea... casa mea.
Sotia mea pregateste mincarea.
Fiicele mele aduc apa de la riu.
Oare le voi revedea ?
Cred ca nu.
- Crezi ca le vei revedea cind vei muri ? - Asa cred.
Dar... Eu voi muri curind.
Ele mai au mult de trait. Va trebui sa astept.
- Dar vei astepta ?
- Desigur.
- Vezi tu...
sotia mea... si fiul meu...
...deja ma asteapta.
- Ii vei intilni din nou.
Dar nu inca.
Inca nu, decit daca...
- Inca nu...
Inca nu.
Acolo ! Acolo este...
Afara !
Hai ! Hai ! Afara !
- Imi pare bine sa te vad din nou, prietene.
Sa-mi aduci succes...
- Ai mai vazut vreodata asa ceva ?
Nu stiam ca oamenii pot construi asa ceva.
- Cistiga multimea.
Treceti inauntru ! Miscati-va !
Inauntru !